EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
SLUTSTRIDEN
Det är en cervikal ryggmärgsskada.
Det bästa scenariot är cervikobrakialt syndrom.
Och det värsta?
-Allvarliga medullära problem. -Vad innebär det?
-Helkroppsförlamning. -Vi tar henne till uppvaket.
Ja.
Det kommer att gå bra.
-Pappa. -Ja?
Jag var här i söndags också.
Killen som mördades i Félix Pyat, han var en nära vän till mig.
Älskade ni varandra?
Allt det här är Lucas fel. Jag kommer aldrig att förlåta honom.
Herr borgmästare, ni tog mig under era vingar,
men nu är det dags att lämna boet.
Jag uppskattar allt ni har gjort för vår stad.
Men mycket återstår att göra, och ni kommer aldrig att lyckas med det.
En man av er generation förstår inte hur sociala medier förändrar världen.
Man måste hålla sig uppdaterad, tolka tecknen i skyn.
Det är viktigt, herr borgmästare.
När jag ser på er, och när jag ser på mig själv,
ser jag att ni står för det förflutna och jag för framtiden.
Jag har ordnat ett privat rum åt henne. Personalen är diskret.
-Behöver ni något så säg bara till. -Jag behöver en bil om 15 minuter.
-Fem minuter i. -Jag ordnar det.
-Varför om 15 minuter? Mamma är inte här. -Debatten, Julia.
-Ska du gå på debatten? -Jag ska förgöra honom.
-Var har du varit? -Hämta en rakhyvel.
Nej, glöm allt sånt. Och inget smink.
Du kan inte se ut sådär i TV.
Ge mig ett rum och lämna mig i fred i fem minuter. Tack.
-Har ni arbetat här länge? -Nej.
-Är ni nervös? -Är inte ni?
Jag är inte nervös för min motståndare, men jag är nervös för att ni tittar.
Messa mig, Julia. Telefonen är på. Vi hörs.
-Redo, herr Barrès? -Ja.
-Bra, då kör vi igång. -Den här vägen.
Vi sätter igång. Det blir tre delar. Jag hälsar herr Barrès välkommen.
Tack för att ni kom.
Sändning om 30 sekunder.
VALSPECIAL
Välkommen. Hela programmet ägnas idag åt omgång två av kommunalvalen.
Det är ett lokalt val, men av nationellt intresse.
Noémie rapporterar live från Marseille.
-Hur ser det ut där nere? -Marseilles kokar av rykten just nu.
Spänningen stiger inför den sista delen av kommunalvalen.
Vi går nu live till den efterlängtade debatten mellan Robert Taro,
Marseilles borgmästare sedan 20 år, och hans vice borgmästare Lucas Barrès,
som just nu leder opinionsundersökningarna med sina 55 procent.
Marseille är Frankrikes andra stad, så det här direktsänds över hela landet.
Min första fråga är till er, herr Taro.
Ni var redo att dra er ur, men återvände. Vad fick er att ändra er?
Vår åsiktsskillnad blev uppenbar för mig under hamnstyrelsens omröstning.
Ni förstår nog. I åratal har man skakat hand med en vän, en bror, en son.
Och plötsligt känns handen klibbig. Det är en förrädares hand.
Mamma!
Åh, älskling.
Du kommer att bli bra, mamma.
Att utveckla hamnen som ni vill innebär att utländska intressen tar över.
Det såg vi i Aten, som nu är i kinesiska händer.
Jag vill inte att staden faller offer för en liberalism som tar död på den.
Jag vill modernisera Marseille, hedra vår tradition och självständighet.
Tror ni verkligen att folket i Marseille är rädda för kineserna?
De är redo för kineserna.
De kommer att äta boullabaise med pinnar och vi äter deras ris med gaffel.
Om det är liberalism är jag för det. Vi skålar med varandra!
Jag skålar gärna med er för Marseille, men jag har annat att göra just nu.
Det är dags att sluta simma mot strömmen.
Inga inre skador, inga nervskador. Vi ska göra en MR-undersökning också.
Tre månader med krage och starka smärtstillande.
Tack så mycket.
Din mor hade tur. Det blir inga bestående skador.
-Skriver du till din far? -Ja.
Ni har gjort mycket för Marseille, men mycket återstår att göra.
En man av er generation förstår inte hur sociala medier förändrar världen.
Goda nyheter. Mamma kommer att klara sig.
Min bakgrund känner alla till. Men för er återstår en del att förklara.
BLODIGT BANKRÅN I ARLES
Jag ber er gå tillbaka i minnet några år, till 1972 för att vara exakt.
Nu ska ni höra... Jag har inte bytt kläder sedan i går.
Jag har inte hunnit gå hem alls och nu ska jag berätta varför.
I går kom min fru hem sent, hon mådde dåligt.
Hon gick ut på terrassen, svimmade av och föll fyra meter.
Hon fördes till sjukhus och vi tillbringade natten där.
Jag fick precis veta att hon är kvar i koma och är nära döden.
Så om ni inte misstycker tänker jag åka till henne nu.
-Tack ska ni ha, mina herrar. -Efter debatten?
Går ni härifrån? Herr Taro lämnar oss i direktsändning.
Hur reagerar ni på det?
Jag känner herr Taros fru väl och jag är i chock.
Men vad det har att göra med... Varsågod och fortsätt.
-Det blir en intervju istället. -Självklart.
-Herr borgmästare? -Herr Taro, en fråga...
-Herr borgmästare... -Jag vill ha total tystnad.
-Inga uttalanden om hennes tillstånd. -Jag ordnar det.
Vi ska få en snabb uppdatering från Sonia Chironi.
Vi direktsänder angående kommunalvalen. François Tonneau i Marseille:
Rollerna kan mycket väl ha kastats om efter tillkännagivandet
om den olycka som drabbat herr Taros fru.
Hon genomgår intensivvård på Phocéanne efter en svår fallskada.
Marseilles invånare uttrycker sin medkänsla på sociala medier.
Robert Taro har precis dragit ifrån Lucas Barrès i mätningarna.
Nu går vi live till Marseille.
Vad är det senaste?
Läkarna kan ännu inget säga.
Har ni någon kommentar?
Du har ett sista möte om en timme och sen två dagars vila.
-Barbara, ring Julia. Fråga om Rachel. -Tänk inte på fru Taro nu.
-Ta reda på hur hon mår. -Det tänker jag inte göra.
Varför inte?
Tror du att jag är dum? Du vill utnyttja min vänskap med Julia.
Den ende som respekterade dig var borgmästaren. Du sabbade det.
Jag går nu.
Hon har rätt. Du föll platt. Jag går också. Du förlorade Marseille.
Ska vi fortfarande gå på mötet?
Förlorare. Nu blir det avbytarbänken för alltid.
Det blir ingen mer hjälp från oss.
BANKRÅNAREN FLYTTAD TILL RENNES
Jag är här.
Du klarar dig, älskling.
Nu är det över.
Du lämnade mig ensam.
Jag kände mig vilsen.
Lucas lyssnade på mig, länge.
Sen körde han hem mig. Det var allt.
Ursäkta.
-Hallå? -Du har vunnit fyra poäng.
Till vilket pris...
-Hallå. -Din mamma har precis vaknat.
Okej. Jag byter om och kommer direkt.
Julia?
-Har du jobbat hela natten? -Ja, men jag är klar nu.
-Mår din mor bättre? -Vi väntar på besked.
Vad sägs om en kopp kaffe?
Jag har kartlagt hennes historia. Hon var ett barn av '68. Mycket problem.
Extremvänster, husockupationer. Det slutade i ett bankrån.
Arles kanske inte var hennes första rån, men där sköts hon i huvudet.
Hon förlorade ett öga och hittades i Camargue.
-Någon måste ha tipsat polisen. -Och Barrès?
Han föddes i fängelset. Det är allt jag vet än så länge.
-Vet vi något om hans far? -Inte mycket, men jag letar.
-Jag tänker du göra? -Åka dit och fråga rakt på sak.
-Vem? Barrès? -Nej, hans mor.
-Varför hatar du Barrès så mycket? -Han förpestade valrörelsen.
-Valrörelser är som de är. -De måste inte sluta med mord.
Jag har länge vetat att du var sjuk.
Därför ville jag sluta som borgmästare och ta hand om dig.
Du skulle inte klara det.
Det trodde inte jag heller.
Vem kommer att vinna?
Jag vet inte.
Det skulle kännas konstigt att förlora.
Det är inte själva förlusten, men att behöva lära sig att tänka.
Att tänka i fred.
Jag har varit med i matchen i 40 år.
40 år.
Vi får lära oss ett nytt liv.
Vi borde skaffa en hund.
Älskling...
Varför gjorde du det, mamma?
Jag halkade. Halkade till i livet.
Men det är bra nu.
Vanessa, det här är någon som ni borde träffa.
Vanessa d'Abrantès. Ange Cosini.
-Trevligt. -Känner ni varandra?
Bara till namnet.
-Har ni aldrig träffats? -Nej.
-Stör jag? -Inte alls.
-Jaha? -Tittade du på debatten?
Debatt? Du blev överkörd. Som en oskuld med sitt första fnask.
-Du är en bra hallick, du. -Jag är nog bättre som fnask.
-Vad anser Cosini? -Cosini?
Killen du presenterade mig för, som har dina ballar i sin hand?
Har du knullat med honom?
-Vad insinuerar du? -Jag frågade om du hade knullat med honom.
Ja.
-Och det var väl inte allt? -Nej.
Vi ordnade en trekant med dig i mitten.
-För att manipulera mig? -Precis.
Och nu klarar ni er utan mig.
Det kan du lita på. Du är historia. Vi behöver inte dina tjänster längre.
Enligt de senaste mätningarna blir Taro Marseilles näste borgmästare.
Och om hans fru dör blir det en promenadseger.
Du rådde mig att ge mig på hans familj.
Om Rachel dör så ligger du illa till.
Vadan den plötsliga passionen?
Jag ville sänka Taro, inte Rachel.
Jag måste rena mig från den här skiten. Du och Cosini gör mig illamående.
Ni äcklar mig.
Besökare.
-Till mig? -Skynda på.
-Er känner jag inte. -Jag är journalist, från Marseille.
-Då gäller det min son. -Inte bara.
Varför är ni här?
Jag är dotter till Marseilles borgmästare.
-Herr borgmästare. -Hur är läget?
-Kan vi prata mellan fyra ögon? -Visst.
Du har ett stort problem med Cosini.
Han tänker dumpa dig.
Han kan inte. Han gav sitt ord. Det är som ett kontrakt med Gud.
Han samlar ihop sitt gäng och tänker ta över din rörelse.
Det finns ingen bankir och ingen målvakt. Du förlorar din restaurang.
Du vet hur det är bland oss. Så länge ingen dör kan vi prata.
Du förstår inte. Det är för sent för prat.
Jag kom hit för att jag gillar dig. Vad du gör nu är upp till dig.
Jag avtjänade straffet i Châlons.
När jag frigavs var Lucas sju.
Han placerades i en fosterfamilj.
Lucas bodde kvar med familjen. Jag hälsade på när jag kunde.
Jag hade inga pengar. Jag hade en skada i huvudet.
Hände det vid bankrånet 1972?
Känner ni till det?
Det var i Arles. Jag var 20.
Jag var med två vänner.
Ta från de rika och ge till de fattiga. Vi hade stora idéer på den tiden.
Kör!
De andra var rutinerade. För mig var det första gången.
Jag blev träffad när vi lämnade banken. Smärtan var olidlig.
Det var en dissektion av inre halsartären.
Jag förlorade ett öga.
Jag satt åtta år i fängelse, och när jag kom ut gjorde jag om det.
Jag gjorde det inte för min skull.
Jag gjorde det för Lucas studier.
När kommer ni ut?
Om fyra år.
Hur gammal är ni? 20?
Lite äldre.
Är ni förälskad?
Ja, jag var det.
När jag rånade banken var jag förälskad i en man.
Lucas far? Pierre Barrès?
Nej, honom träffade jag i fängelset i Châlons.
Vi träffades bara tre gånger.
Det var snabba möten.
Han frigavs strax efter att jag kom dit. Hans straff var avtjänat.
Men han erkände gärna Lucas. Det gjorde det lättare att placera honom.
-Han hittade fosterfamiljen. -Vem är Lucas biologiske far?
-Mannen jag älskade. -Var han med dig på banken?
Nej, han kom senare.
Det var han som angav mig.
Han förstörde mitt liv.
Den mannen...
är borgmästare i Marseille. Er far.
Jag uppfostrade Lucas till att bli besatt av hämnd.
Jag hoppas att han lyckas.
Verklig makt tar man, den får man inte.
Du blir ensam. Helt ensam. Utan någonting.
Hatar du mig så mycket?
Hon sover. Var har du varit?
Jag var varit i Rennes. På kvinnofängelset.
Vad vill du veta?
Vem är den där kvinnan?
Lyssna nu...
Vi hade en kort, passionerad affär. Jag var 20.
Jag var student i Aix. Hon var från Paris. Det är allt.
Tror du att jag nöjer mig med det?
-Vad vill du att jag ska säga? -Säg att jag har en bror!
Killen du har stridit mot i en månad är min bror!
-Jag förbjuder dig att besöka Rachel. -Hon är i koma, och du stänger ute mig?
Menar du allvar? Ger du mig order nu?
Vem tror du att du är?
Rachel.
Har du vaknat ur koman? Mår du bra?
-Lite bättre, tack. -Vad tog det åt dig? Vad hände?
-Jag är ledsen. -Är det mitt fel?
Nej, nej! Du har ingen skuld i det här.
Jag tror att jag har förlorat valet. Din man sa att du låg i koma.
-Jag bryr mig inte. -Berättade han inget för dig?
Om vad?
-Vet Julia? -Vad?
Din man dolde sanningen för dig i 20 år.
Du borde börja ställa lite frågor.
Titta på mitt ansikte och på hans. Är det inte uppenbart?
Du har varit gift med en lögnare i 20 år. Han är en ynkrygg. Titta på mig!
Sluta!
Jag ville inte göra såhär mot dig. Men jag är hans smutsiga lilla hemlighet.
Försvinn!
Förskjuter du mig nu?
Alla i den här familjen är likadana. Nu äcklar mig.
Det var allt för länge sedan.
Men vi har aldrig förlorat kontakten.
Vi slår oss ner.
Det är sant. Vi har hållit ett öga på varandra på avstånd.
Så är det med bröder.
Vi får växa upp tillsammans, men livet skiljer oss åt.
-Men när det verkligen gäller... -Ja, när det verkligen gäller...
-Tack för vad du gjorde för Julia. -Tänk inte på det.
Jag hade anställt henne vem hon än var. Hon har stor talang.
Hon kommer att följa dig till Stadshuset.
Har du kvar ditt hus?
Var det därför du ville träffa mig?
Prata med Julia för min skull.
Tack.
-Ja, Costabone? -Ledsen att störa dig.
Vi ligger risigt till.
De har en bild där Fred köper droger. Det är dåliga nyheter på valdagen.
Fan också.
Vi förlorar vårt försprång mot Barrès. Pressen kommer att haka på direkt.
Du måste sparka Fred. Det finns ingen annan väg.
Tack för varningen.
Tar det aldrig slut?
BORGMÄSTARENS CHAUFFÖR KÖPER DROGER. ÅT VEM?
-Hallå? -Jag är härnere.
-Har du dagens tidning? -Jag har haft den sen klockan sex.
Jag hämtar upp er runt hörnet. Här är fullt med folk.
Vi kommer aldrig förbi dem. Jag kommer ner direkt.
Morgonens nyheter innebär katastrof för Robert Taro på valdagen.
-Borgmästarens chaufför köper droger. -Kom igen nu!
-Skyddar ni borgmästaren? -Inga kommentarer.
-Borde borgmästaren bli orolig? -Låt mig göra min plikt som medborgare.
Tack så mycket.
Nu åker vi, Fred.
Lucas Barrès, röstat.
Herr Fred, är ni narkoman?
Herr borgmästare...
Ni behöver inte ställa era frågor. Jag kan dem utantill.
Ni vill veta om Fred, min chaufför, tar droger.
Svaret är nej. Ni undrar om Marseilles borgmästare tar droger.
Svaret är ja. Sen hur länge? Många år.
Kan ni styra över staden påverkad?
Jag har tagit dem av medicinska skäl. Ingen har klagat.
Han kommer att förlora.
Det är mycket möjligt, ja.
Jag ville fråga dig om jag kunde börja på tidningen igen.
-Åkte du till Rennes? -Ja.
Det hade inget med Barrès att göra. Spåret var falskt och jag gick på det.
-Berättade du det för din far? -Ja, i förbigående.
-Frågade han dig om kvinnan? -Nej.
Hon har alltså inte fått sitt öga tillbaka?
Känner du henne?
Ja.
Då vet du alltså.
Att hon är Lucas Barrès mor, ja.
-Det förstod jag så fort du nämnde henne. -Och vet du vem fadern är?
Pierre Barrès, honom har jag aldrig träffat.
Och kvinnan?
Det är en gammal historia som går tillbaka 40 år.
Jag kände din far på den tiden, och hans bästa vän, Jean-Michel Osmont.
Din far hade en flickvän, Claudia Marène.
Hon kom till mina föräldrars hus i Camargue.
Jag hade träffat henne ett par gånger och så en dag dök hon upp igen.
Hon var svårt skadad efter ett bankrån i Arles.
Jag ringde din far, men han var i Paris.
Han ringde dr Osmont. De gick läkarutbildningen tillsammans.
-Vad har hänt? -Claudia!
Osmont kom dit och undersökte Claudia. Han kunde inte operera, visste inte hur.
Så vi ringde din far och han kom nästa morgon.
Han hade kört hela natten och var utmattad.
-Han var med om olyckan på vägen hem. -Vilken olycka?
Han somnade vid ratten. I månader gick han på morfin.
-Och flickan? -Din far undersökte henne.
Han sa att hon skulle dö utan läkarvård. Men hon fick inte flyttas.
-Vi ringde till larmcentralen. -Vem pratade med polisen?
Din far.
Jag ville inte. Det var för att slippa dra in mina föräldrars hus i det hela.
Vi hamnade i bråk om saken och har knappt talats vid sen dess.
-Angav han henne? -Nej.
Han räddade hennes liv.
Jag är glad att du ringde.
Du ville prata med mig?
Jag åkte till Rennes.
Jag träffade din mor.
Berättade hon?
Hon har missuppfattat. Min far tog henne till sjukhuset.
Han räddade hennes liv. Hon skulle dö. Hon har fel om att han angav henne.
-Nonsens! -Han visste inte att hon var gravid.
Allt jag vet är att jag inte har en bror och aldrig kommer att få det.
Okej, vi sticker!
...och publiken blir vild när Marseille kvitterar mot PSG.
Det borde väl snart vara halvtid?
-Några nyheter om valet? -Nej, men det dröjer inte länge nu.
Vi passar på att meddela de senaste resultaten från valet.
De sista rösterna räknas och vi vet att det blir mycket jämnt.
Vi har resultatet om några minuter.
Med bara tre minuter kvar! Det här är otroligt!
Marseille leder nu mot PSG med 2-1.
Robert!
Kalla hit en läkare!
Nu är rösterna räknade. Med en ledning på 150 röster mot Lucas Barrès
har Robert Taro valts till borgmästare i Marseille.
Vi är Marseille!